Poklad kráľa zberateľov: Túžbu po veciach nevedel udržať na uzde
RELAX - Kuriozity | 6.7.2012, 16.00, prispievatelia
Z nadšenca, milujúceho tradície slovenského národa, sa stal obdivovateľ a zberateľ ľudového umenia a starožitností. Štefan Cyril Parrák sa narodil sa 22. decembra 1887 v rodine krčmára.
![Poklad kráľa zberateľov: Túžbu po veciach nevedel udržať na uzde](./clanky/parak-w480.jpg)
Tento rok si pripomíname 125 rokov od Parrákovho narodenia.
Po vyučení si otvoril pekársku a cukrársku živnosť s obchodom na terajšej Hlavnej ulici. Traduje sa, že svoju túžbu po veciach, ktoré ho oslovili, nedokázal udržať na uzde a musel ich mať stoj čo stoj.
Prvý fajansový džbánik získal v roku 1910. Najprv iba vyzdoboval svoju cukráreň, postupne si zriadil súkromné múzeum so štrnástimi miestnosťami. Zberateľstvo bolo jeho celoživotným poslaním. Ako sa múdro píše v odbornej literatúre, chcel zabrániť vývozu dokladov zručnosti a umu našich predkov do zahraničia.
V dedinkách po celom západnom Slovensku vykupoval všetko. Najviac kusov jeho zbierky tvorí fajansa. Fajansa alebo majolika sú dve rovnocenné pomenovania keramiky s bielou cíničito-olovnatou glazúrou. Na Slovensku ju rozšírili habáni. Dnes ju poznáme aj ako svetoznámu modranskú keramiku.
reklama
Expozícia múzea v Trnave s názvom Pocta kráľovi zberateľov.
Vášnivý zberateľ Parrák zhromažďoval aj nábytok, sakrálne predmety, maľby na sklo, poháre, hodiny, cínový riad, rytiny, svietidlá, žehličky, mlynčeky, drevené plastiky... Jednoducho všetko na čo naďabil a čo sa mu zapáčilo.
Jeho privátne múzeum vyhľadávali aj zahraničné delegácie. Finančnú podporu však od nikoho nedostal, i keď vyhlasoval, že zbierku tvorí pre celý národ. To tak býva. Nič mimoriadne.
Pre svoju záľubu sa zadlžil a hrozili mu exekúcie. Napriek tomu zbierku nepredal. Chcel ju venovať národu a mestu Trnava. Keď mu po komunistickom víťaznom februári cukráreň znárodnili, odpredal zbierku tvoriacu takmer osemtisíc kusov za symbolickú cenu Slovenskému múzeu. Vzácne exempláre sú uložené vo vitrínach, ktoré boli tiež súčasťou Parrákovho múzea.
Fajansa z obce Sobotište.
V roku 1953 sa zamestnal ako správca keramických zbierok v Trnave. Tu pôsobil do roku 1962. V Západoslovenskom múzeu má svoju bustu, na expozíciu z jeho zbierok sa pozerá aj z obrazu a jedna z trnavských ulíc nesie jeho meno.
Text a foto: Júlia Kampfová